...shvaćate me.
Da, shvaćam.
Svratite sutra, nabasao sam na vrlo ukusan lokalni
pekmez. Kupine, zar ne? -Maline.
Drago mi je, Shaw.
Kreten.
Oprostite, sir. -Da? -Uhvatili smo dezertera.
Morat će platiti. Neće ga valjda strijeljati?
Ne, bit će u redu. Zar ne?
Odvežite mu ruke.
Zatvorenik je na mjestu, sir. -Što je ovo?
Zatvorenik će biti bičevan pred cijelom divizijom.
Ne bičevanje!
Ispričajte nas, naredniče.
Nikad ne stavljaj u pitanje moju zapovijed pred ostalima.
Meni žao, gospodaru. Vi biti šef sada,
i svi moramo naučiti... -Majore Forbes! Mirno!
Naredniče.
Možete početi.
Nastavite.
G. Rawlins. Jutros sam...
Bilo bi mi od velike pomoći ako bih s vremena na vrijeme
popričao o ljudima.
To je sve.
Cipele, sir.
Vojsci trebaju cipele. -Pričao sam o tome s
nadležnim. -Sad! Odmah, pukovniče.
Momak je samo pokušao naći sebi cipele.
Želi se boriti, kao i ostali od nas. Možda i više.
Sa svim ljudima je ovako? -S većinom.
Dobar dan, pukovniče. Predomislili ste se u vezi one
boce koju sam vam predložio? -Treba mi 600 pari cipela
i 1200 pari čarapa, i sve ostalo što ste nam uskratili.
Pomogao bih vam, ali nemamo. -Ne za crnce, ha?
Ni za koga. -Šteta. Samo ću pogledati
okolo da vidim nisu li se neke zagubile.
Kučkin sine!
Mislite da možete uskratiti cipele za 700 vojnika
jer vam se tako dopada? -Dobro, polako.
Popijte.
Ima nečega što ti treba? -Ne, sir.
Obavještavaj me.
Iz Ministarstva rata.
Oni imaju obitelji. Kasnije ću proslijediti protest.
Naredniče, zbor.
Pristupili ste ovoj jedinici sa znanjem da ćete dobiti
regularnu vojničku plaću od 13$ mjesečno.
Jutros sam obaviješten da pošto ste crnačka jedinica,
bit će vam plaćeno 10$.
Odbijte primiti plaću.
Gdje ćeš? -Po plaću. 10$ je puno love.
I ti ćeš?
Gdje ti je ponos?
Označi ovdje. -Znam se potpisati.
Onda se potpiši.
Crnci mogu zaustaviti metak koliko i bijeli vojnici.
I za manje novca!
Što ti kažeš? -Tako je. Neka robovi potpisuju.
Ako vi nećete primiti plaću, neće nitko od nas!
Već sam i zaboravio kako je toplo ovdje.
Dobrodošao kući, momče. -Ne brini za to.
Dobro pogledaj, sve je sada sjećanje.
Pukovniče Shaw.
Edward Pierce, na specijalnom zadatku iz "Harper's Weekly".
Služim cijeloj naciji. Milijuni čitatelja žele
znati o trenutku kad vi stupite u akciju.
Ovo ste htjeli vidjeti.
Pozor!
Rawlins neka istupi!
Ova jedinica je oformljena s obećanjem da će samo
bijelci biti birani za časnike. Ništa, ipak, nije rečeno o
budućim časnicima. Ovo što ćete dobiti,
ne dobivate samo zbog sebe već zbog cijele jedinice.
Nagrađeni ste činom narednika.
Čestitam.
Čestitam. -Zatečen sam ovim. -Znam kako ti je.
Istina je, nije san. Otišli smo kao odbjegli robovi
a vraćamo se kao ratnici.
BEAUFORT, JUŽNA CAROLINA, 9. LIPANJ 1863.
Odakle su ovi došli? -Ravno s polja.
Odakle ste? -Iz Massachusettsa.
Molim? -Kaže da marširamo kao bijela vojska.
Čak i pričate kao oni. -Odakle si ti?
Odavde. Bili smo robovi u poljima dok nisu došli Jenkiji.
Sada smo slobodni. -Kako vam se sviđa vojska?
Volimo je. Svaki dan zahvaljujemo Bogu.
Sada je svaki dan kao Božić.
Sjajno. Vježbali su svaki dan u očekivanju vašeg dolaska.
Svi smo uzbuđeni što ste ovdje. -Hvala, sir.
Lincolnova ideja. Dovest će grupu Engleza da ih opismene.
Ljude kao vi, rekao bih.
Neka jedinica uživa ovdje. -Siguran sam da će biti lijepo.
Ali nismo zato ovdje.
Ne mogu vam obećati puno akcije. Sama činjenica
da imamo crnce u blizini utjerala je strah u kosti.
Želim da upoznate naše instruktore.
Doktor Thorpe iz Salema.
Doktor Rogers iz Philadelphije. -Poznajem, i divim se
vašim roditeljima. -Hvala, sir.
Pukovnik Montgomery je zapovjednik vaše brigade.
Crnačka vojska je njegova ideja.
Niste mislili da je vaša crnačka jedinica jedina?
Jesam. -Bit će u redu. Jesu li već vidjeli Južnjake?
Ne, sir. -Ujutro ću prošetati svoje na obalu Georgije.
Ne bi mi škodila pomoć. Ako mislite da su vaši sposobni.
Naravno da jesu. -Dobro.
Vojska je smještena da prenoći, sir.
Proširi glas da ujutro idemo u akciju.
Vojska vam lijepo maršira, čestitam. -Hvala.
Čudi me kako ste s njima izašli na kraj.
Ja sam porijeklom iz Kentuckyja pa mi je to prirodno.
Vi ste iz Bostona? -Da.
Nemoguće je zamisliti Boston s robovima.
DARIEN, GEORGIA, 11. LIPANJ 1863.
Kuća je čista. Nikog nema osim žena.
Čuli ste, dečki? Očistimo je!
Što radite? -Oslobađam ovaj grad u ime republike.
Možemo li sada pucati? -Zašto ne? Naprijed.
Skinite damu!
Ne pucajte! -Taj čovjek je civil!
Taj čovjek je secesionist, a oni su svi isti.
Pogledajte oko sebe. Mislite da će netko pustiti
te dečke u pravi rat?
Mislite li? Oni su mala majmunska
djeca, i ne mogu se kontrolirati.
Vidite. Djeca.
Dečko, skidaj šape s bijele dame.
Ovo ne bi bilo neophodno da žena nije započela.
Nikad neće naučiti.
Secesionisti moraju biti izbrisani Božjom rukom.
Sad moram spaliti ovaj grad.
Vojnici crnčuge!
Naredite ljudima da uzmu baklje i spreme se
da zapale zgrade. -Odbijam.
To je zapovijed. Ako ne poslušate podleći ćete
odbijanju izvršenja zapovijedi. -To je nemoralno,
i po ratnim pravilima nisam obvezan izvršiti.
To ćete morati objasniti na Vojnom sudu,
nakon što vaši ljudi prijeđu pod moje zapovjedništvo.
Zapalite baklje, spremite se da zapalite grad.
DRAGI OČE, TREBA MI TVOJA POMOĆ.
USPRKOS MNOGIM MOJIM ZAHTJEVIMA POSTALO JE
JASNO DA ĆEMO BITI KORIŠTENI SAMO KAO RADNA SNAGA.
MORAL JE NIZAK, DOBRA VOLJA VOJSKE JE ZAMIJENJENA OČAJEM.
ZAŠTO IH UČITI AKO NIKAD NEĆE IMATI PRILIKU DA SE DOKAŽU?
PISAO SAM GUVERNERU ANDREWU I GLAVNOM
STOŽERU U WASHINGTONU. ALI OSJEĆAM DA ĆE ŽELJENI
EFEKT DATI SAMO PISMO OD TEBE DIREKTNO LINCOLNU.
NE ZNAM DRUGU MOGUĆNOST.
ZNAM DA SE VAS DVOJE MOLITE KAO JA, DA SVE OVO NIJE UZALUD.
Izgleda da idemo pogrešnim putem.
Jednog dana će pustiti 54-tu da ratuje,
i sve vaše nevolje bit će gotove.
Što si rekao, dečko? -Dečko? Da ti kažem...
Šuti.
Skini mi se.
Ako se okrenete i pođete, onim putem natrag,
rat će se prije završiti. Ne znate vi što je prava borba.
Ljudi umiru na ovom putu.
Ne bi bilo tako da pustite 54-tu.
Vi nastavite. -Crnjo s činovima.
Kao klinac i lopta.
Moj čin je viši, kaplare. Odbij zapovijed i vidjet ćeš.
Jebi se.
Što se događa ovdje? -Mirno!
Ti, kako se zoveš? -Nema potrebe za to, sir.
Molim? -Obična vojnička svađa, sir.
Vi nastavite.
Natrag na posao.
Vidjet ćemo se opet.
Posudi mi ogledalo.
Zakopčaj to dugme.
Namjesti te crne debele usne.
Pobijeli kožu, suzi nozdrve. -Ne moram slušati ovo.
Gdje ćeš, dečko? -Pusti me da prođem.
Da te pustim? Da ti kažem nešto.
Možeš marširati kao bijelac, pričati kao oni,
čak nositi njihova odijela. Ali nikad nećeš biti ništa
drugo osim ružnog crnje u plavoj odori.
Ne dopada ti se to? -Ne. -Što ćeš onda učiniti?
Tući ćeš se sa mnom?
Hoćeš se tući, zar ne?
Skidaj ruke s mene.
Ništa ti ne valja, ha? -Skini ruke s mene.
Ovdje nema crnja, jasno. -Bijelci su ti dali činove
i misliš da se možeš derati kao da si gospodar.
Nisi ništa drugo nego pas bijelog čovjeka!
A što si ti? Toliko pun mržnje da bi se sa svakim tukao.
Samo zato što si bičevan i jurili te psi.
Ovo možda nije život, ali nije ni umiranje.
A što su bijeli vojnici radili ove 3 godine?
Umire ih na tisuće, za tebe, budalo. Mi im kopamo grobove.
Svaki put se pitam kad će doći naš trenutak.
A kad dođe čas bit ćemo spremni da se borimo kao muškarci!
Nazivaš ljude crnčugama. Jedina crnčuga ovdje si ti.
Glupi, brbljivi crnjo. I uvijek ćeš biti takav.
Vratite se svojim poslovima.
Pukovniče, što mogu učiniti za tebe?
Dajte premještaj mojoj jedinici na front.
Ne mogu, previše ste dragocjeni mojim operacijama ovdje.
Mogu li sjesti?
Napisao sam pismo ocu, tražio mu da izvrši pritisak
na guvernera i predsjednika. Ali neću morati
čekati toliko, zar ne?
Dodajte mi pepeljaru, pukovniče Montgomery.
Dragocjen za vaše operacije ovdje?
Vrlo sam upoznat s vašim operacijama ovdje.
36 sela opljačkano i popaljeno, pod vodstvom
pukovnika Montgomeryja.
4000 bala pamuka prokrijumčareno,
s isplatama koje ne zna nitko osim vas.
Za potrebe skladišta, bojnik Forbes je vidio kopije.
Zajedno s konfisciranim vrijednostima poslanim na
sjever kao osobna prtljaga.
Da nastavim? -Možete li?
Mogu vas prijaviti Ministarstvu.
Hoćete da vas pustim u borbu, zar ne?
Da pokažete što znaju. -Kad? -Bistri ste, ha?
Kad? -Čim napišem zapovijedi.
OTOK JAMES, JUŽNA CAROLINA 16. SRPANJ 1863.
Na liniju!
Klekni!
Spremni!
Nišani!
Pali!
Prekini vatru!
Dolaze!
Napuni!
Spremni!
Nišani!
Pali!
Napuni!
Pali!